Dansk oversættelse af: Aalykke
Eftersom Mercy Falls hospitalet, som ironisk nok ligger tæt på ulykkesstedet, nedlægges.
Måtte alle de tilskadekomne, sendes til St. James, der ligger inde i midten af øen.
Man er bekymret for at overbelaste faciliteterne, da der allerede er 35 sårede.
Antallet kan stige betragteligt, da redningsarbejdet fortsætter.
Der er op imod 10 døde, men det lokale politi, er endnu ikke kommet med en officel udtalelse.
Der bekræfter tallet eller årsagen til ulykken, som er den mest tragiske i øens historie.
Intet blokerede sporet, hvilket kunne tyde på en menneskelig fejl.
Men eftersom togføreren omkom, kan intet fastlægges før en grundig undersøgelse er sket.
Da øens hovedindtægt kommer fra turismen, frygtes det at de omkomne er turister.
To af de overlevende blev interviewet, de har pådraget sig mindre skader,
og beskriver ulykken, som en scene fra "Dante".
- Susan? - Hvorfor er du oppe?
Hun kommer.
For himlens skyld, jeg har sagt, jeg ikke vil høre mere om det
- Men, jeg kan mærke det. - Gå så i seng igen!
Det er den sidste nat her. Imorgen tager vi alle afsted.
Kom så!
Det er okay, vi er her nu. Du skal nok klare den.
- Hvad skete der? - Han begyndte pludseligt at skrige.
- Der er noget galt, det er jeg sikker på. - Jeg sagde jo, der sker mærkelige ting her.
- Hvorfor er der ingen der hører efter? - Susan, vær nu sød.
Et, to, tre.
Okay, lig helt stille et øjeblik.
- Er du sikker på, han ikke faldt ned? - Selvfølgelig er jeg sikker.
- Ellers havde han vel lagt på gulvet, ikke? - Okay.
Dygtig dreng. Sådan.
Du er en meget modig mand. Nu skal vi bare tage et mere.
Det er vigtigt at du fortæller, hvad der skete.
Jeg ved det ikke.
Han siger, at han ikke ved det.
- Det giver ingen mening. - Nej, det gør ikke. Det sagde jeg jo.
Det er okay.
Okay, Simon. Lig helt stille.
Frøken Nichols?
- Amy? Velkommen til øen. - Tak.
Jeg hedder Roy. Undskyld, jeg kommer for sent. Hvis du tager den der, tager jeg den anden.
- Var det en god rejse? - Ja, tak.
De sagde ikke du var amerikaner. Har du været i England længe?
Det er en lang historie.
Jeg har nogle film i tasken, som jeg viser for børnene engang om ugen.
Det er det eneste rigtige, ser du. Ikke et gammelt slidt videobånd.
- Kan du lide film? - Ja, altså hvis de er gode.
Det er en lang tur. Mercy Falls er helt oppe nordpå.
Én af grundene til de lukker stedet.
Vi skulle have været nedlagt, for et par dage siden.
Nogle af børnene er allerede blevet flyttet til St James, inde i midten af øen.
Men efter togulykken, er de fyldt op, så vores eneste alternativ er at vente.
Fru Folder fører dig up to date, hun er vores oversygeplejerske.
MERCY FALLS BØRNE HOSPITAL
Undskyld det korte varsel, én af vores ansatte sygemeldte sig for to nætter siden.
Og jeg troede ikke det blev nødvendigt at erstatte hende.
Men som du ser er vi her stadig. Roy har vel informeret dig?
- Ja, mere eller mindre. - Jeg håber det kun bliver for et par dage.
Som du kan se, er der ikke mange på arbejde.
Jeg kan forsikre dig om at det ikke, er en behagelig situation for nogen af os.
De sidste børn er ovenpå. Afdelingen er stort set pakket. Kun det mest nødvendige mangler.
En anden ting. Hvis du skal ringe, bliver du nødt til at bruge din mobil.
Telefonerne blev lukket i går.
- Hvor vil du have dem her? - Derovre. Jeg kommer om lidt.
Der er ingen knap til anden etage.
- Har de allerede ryddet den? - Det ville være nytteløst.
Den blev lukket af i 1959. Der blev den ikke ryddet, så hvorfor gøre det nu.
Etagen har været slået fra lige siden.
Frøken Pérez. Dette er Frøken Nichols. Hun har nattevagten, til vi er lukket ned.
Hyggeligt at møde dig.
Jeg overlader dig til Frøken Pérez. Hun fortæller dig, hvad der skal ske.
Giv hende stue syv. Jeg er ventet nedenunder.
- Bare kald mig Helen. - Amy.
Nu skal jeg vise dig rundt. Der er faktisk ikke meget tilbage.
Ja, det blev jeg fortalt.
Her er legestuen.
Som du ser, har børnene rigeligt at lege med. Så der er som regel aldrig problemer.
- Faktisk er de utroligt stille i dag. - Hvorfor?
Besøgsdag. Forældrene er netop gået.
- Hvor mange børn er der tilbage? - Kun otte.
Alle er lunge relaterede. Jeg bringer dig ajour senere.
Jeg vil gerne læse journalerne, inden jeg starter min vagt.
Tag det roligt, det er der masser af tid til.
Kom, jeg synes du skal hilse på børnene.
Hør efter, børn.
I skal hilse på Amy, hun skal være her om natten, til vi rejser.
- Hvor er Susan? - Susan var nødt til at rejse, søde.
- Hvordan har I det? - Vi er syge.
Hvad hedder du?
- Maggie. - Reynolds.
- Kom din far og mor i dag? - Jeg har ingen.
Det har jeg heller ikke.
De klodser må være meget sjove, siden du kan sidde alene og lege.
- De er ikke til at lege med. - Hvad er de så til?
Snakke.
Med hvem?
Okay. Så skal I rydde op. Der er mad om fem minutter.
- Jeg siger det ikke igen. - Vi ses senere, Maggie.
Og du ligger dem på plads.
Jeg gider ikke de ligger og flyder.
Vi kom dem herind allesammen, så de andre stuer kunne blive ryddet.
Der er lidt uro i ny og næ, men det gør det hele lettere.
- Det er David. - Hej, David.
Det her er Richard, han har lagt i respiratoren i tre uger.
Men det bliver bedre hver dag. Ikke sandt, Richard?
- Hvor tit skal den checkes? - Bare en gang i mellem.
Der er styret automatisk, så der er ikke noget at være urolig over.
Du vil gerne i gang, ikke?
Værsgod.
På tre! Et, to, tre.
Jeg hedder Amy. Jeg er den nye nathjælper.
Det ved jeg. Få noget søvn.
Helen, Simon skal til London i morgen, og undersøges.
- Velkommen til, Amy. - Tak.
Hvad er der så sket med dig?
Simon brækkede benet forleden. Men det går bedre nu.
- Hvordan skete det? - Godt spørgsmål.
40 sekunder tilbage.
Har jeg sagt tiden var gået?
- Den pige gør mig sindssyg. - Hvem?
Maggie.
Nå du fandt dem. De skal nok, beskæftige dig et stykke tid.
Sluk lyset om fem minutter, Matt.
Hvis du får brug får noget, er Matt nedenunder hele natten.
Robert burde være her om lidt. Han er natlægen.
I skal nok blive et godt team.
- Jeg smutter nu. Held og lykke. - Tak.
Hvorfor er du vågen, Maggie?
Jeg kan ikke sove.
Den er sød. Da jeg var lille havde jeg en magen til.
Ved du hvad den hed?
Hr. Søvnig.
Fordi, han altid hjalp mig med at falde i søvn.
- Charlotte. - Undskyld?
Klodserne. De skal bruges, til at snakke med Charlotte.
- Hvem er Charlotte? - Jeg tror hun er en lille pige.
- Kan hun ikke tale? - Nej. Hun er anderledes.
Hun er mekanisk.
En mekanisk pige.
- Hvad snakker I om? - Ingenting.
Hun snakker næsten aldrig længere.
Jamen, skal vi så ikke hilse på hende? Ved du hvor hun er?
Ovenpå.
Jeg troede ikke der kunne være nogen deroppe.
Hør her. Hvis Charlotte kommer tilbage, så kan vi to snakke med hende, okay?
Godnat.
MINE
Det er i orden. Tilbage i seng.
Afsted skat. Det er okay.
Richard, lille skat. Det er i orden.
- Hvad var det? - Jeg ved det ikke?
- Måske ventilationen eller noget. - Nej, det er hende.
Jeg sagde det jo. Hun er sur.
Jeg har forsøgt at ringe til dig, de sidste ti minutter.
- Er der noget galt? - Det ved jeg ikke.
Jeg hørte noget, og så troede jeg at, du også havde hørt det
- Nej, ingenting. - Er det rigtigt?
- Hvad skulle jeg have hørt? - Det ved jeg ikke.
Det lød som om det kom oppe fra anden sal.
- Anden sal? - Ja, det gjorde både mig og børnene bange.
Det er en gammel bygning. Loftet er fyldt med gamle rør.
Du vænner dig til det.
- Jeg kan ringe til Dr. Kerry, hvis du vil? - Nej, det er okay.
- Hej rødder, ikke mase. - Får vi en tur i helikopteren?
Nej, desværre.
Hej Amy. Hvordan går det?
Jeg viser filmen for børnene i morgen.
Det er den sidste, så den bliver noget særligt. Håber du kommer.
- Det skal jeg nok. - Er der noget galt?
- Jeg er bare lidt bekymret. - Allerede? Du er jo lige kommet.
Det er en af pigerne. Hun er besat af tanken om der bor nogen ovenpå.
Lad mig gætte. Charlotte?
Du skal ikke tage dig af det. Det er ikke første gang.
Jeg har været her længe, og der er altid nogen som sværger de har set hende.
Det er næsten blevet en myte. Det skal du ikke tænke på.
Vi ses senere.
Jeg er ligeglad med helikopteren. Jeg vil bare væk herfra, i dag.
Du skal vente lidt endnu, vær tålmodig, okay?
- Hun er bange. - Nej, jeg er ikke.
Vær ikke fjollet. Hvad er der, at være bange for?
- I går nat. - Hvorfor? Hvad skete der?
Ingenting.
Ventilations kanalerne larmede. Vi blev vist alle lidt bange.
Hvordan går det ellers? Er du mere afslappet?
Maggie og jeg er begyndt at lære hinanden at kende.
Vær forsigtig med den pige. Hun kan være lidt besværlig.
- Nu du er her, gider du så at overtage? - Selvfølgelig.
Hej, Simon. Lad os få din jakke på.
- Er vi klar til at tage afsted? - Ja, vi er næsten klar.
Du må være Amy. Dr. Kerry. Robert.
Jeg troede du havde nattevagten.
Det har jeg også. Men jeg ville lige sige farvel til Simon.
- Vi er gamle venner, ikke sandt? - Jo.
Matt fortalte at, der var lidt uro her i går.
Nej, det var ingenting. Vi blev bare lidt bange.
Stedet her kan være, lidt uhyggeligt om natten.
Men også ekstremt kedelig, så giv mig et ring næste gang.
- Fem minutter, Helen. - Okay.
Okay børn. Kom og sig farvel til Simon.
- Har du nogensinde fløjet med helikopter? - Nej.
Det har jeg heller ikke.
- Vi ses senere, okay? - Nu går jeg glip af filmen.
Det er ikke det store, du går glip af. Den er elendig.
Op med humøret, og god bedring.
Hov, Amy. Jeg glemte at sige, du skal ikke bruge personale toilettet, der er ingen vand.
Det siger du ikke.
Susan. Er du okay?
Nej.
- Hvad er der galt? - Det ved jeg ikke.
- Sådan. - Den kører den forkerte vej.
Den kører ned igen, om lidt.
- Roy! - Simon?
Hvad er der galt, Amy?
Hvad fanden?
Jeg henter nøglen, okay?
Du bliver her. Bliv der.
- Simon, hvor er din inhalator? - Jeg skal ud herfra.
Hvor er din inhalator?
Det er okay.
Prøv at trække vejret, bare træk vejret normalt. Det er okay.
- Hun vil have mig. - Hvad?
Den mekaniske pige. Maggie fortalte om hende.
Stå stille. Vi kommer op og henter jer, okay? Bare tag det roligt, Amy.
- Hvad sker der? - Hent Dr. Marcus.
Det er okay. Bare tag det roligt.
Tag det roligt, okay? Stå stille, Amy.
For guds skyld. Stå stille.
Nedenunder.
Børnene er endeligt faldet til ro.
- Jeg er ked af det. - Vrøvl. Det var ikke din skyld.
Godt, det ikke var mig. Jeg aner ikke, hvad jeg ville have gjort.
Jeg sad engang fast i en elevator, i seks stive timer.
Og som om det ikke var nok, var det sammen med min mor.
- Hvis I kendte min mor, hun... - Frøken Pérez, er du sød at se til børnene.
- Det har jeg lige gjort. - Så gør det igen.
Du må hellere hvile dig lidt. Jeg tager din vagt.
- Nej, jeg er okay, tak. - Okay.
Som du vil.
Nogle arter...
Jeg ved hvad du gjorde. - Sikke en dag, hva?
Undskyld, gjorde jeg dig forskrækket? Hvad sker der?
Ingenting. Det er ligegyldigt.
- Hvad laver du? - Ingenting.
Har du brug for hjælp?
- Går det godt med børnene? - Ja, fint.
Alting går rigtig godt, især med mig og Maggie.
Ja, du holder virkeligt af hende.
- Hun er forældreløs, ikke? - Jo, plus hun har Cystisk fibrose.
En heldig vinder.
Det er meget alvorligt. Alt vi kan gøre er at, aflaste hende så meget som muligt.
Jeg går udfra at alt det med Susan, ikke ligefrem hjalp.
- Hvad mener du? - Maggie holdt virkeligt meget af hende.
Hun har svært ved at møde nye venner.
Jeg fryser lidt, så jeg henter en trøje.
- Hvad laver du herinde? Er du... - Så du hende?
Ikke nu igen, Maggie. Vi skal ikke snakke mere om det.
Men du tog jo elevatoren, du må have set hende.
Men det gjorde jeg ikke.
Jeg så hende ikke, for hun findes ikke.
Hun eksisterer ikke. Kun her.
Det er ikke noget jeg finder på. Det var hende der gjorde det mod Simon.
Ingen gjorde Simon noget. Det var bare...
Hvorfor kan ingen forklare, hvad der skete?
Spørg Susan. Hun kan fortælle det.
Robert, jeg vil gerne vide hvad der skete.
- Med Simon. - Han brækkede benet.
To steder. Hvorfor?
På det her røngtenbillede, er der et brud. Kun ét.
Det her er taget tre minutter senere. Der er to brud.
- Hvordan vil du forklare det? - Vi ved ikke hvad der skete med ham.
Det var derfor, han var under opsyn, og blev sendt til London.
Susan gik, fordi hun var bange, ikke?
- Hvor vil du hen med det? - Bare svar mig.
Okay, det gjorde hun måske.
Undskyld, jeg forstyrrer. Jeg vil gerne tale med Susan.
Tilgiv hende. Er du en af Susans venner?
Nej, jeg kender hende ikke. Jeg skulle bare tale med hende. Jeg arbejder på sygehuset.
Susan døde i går. Hendes bil gled af vejen. En tragisk ulykke
Jeg beklager dybt.
Du er også bekymret, er du ikke?
Det var Susan.
Lige siden hun var lille, kom hun til mig, med hendes problemer.
Hun stolede på mig.
Men på det sidste blev hun undvigende. I mine øjne, virkede hun bange for noget.
Susan fortalte mig intet.
Hvad det end var, besluttede hun sig til, at søge en anden slags hjælp.
Hvilken slags hjælp?
Tillykke med fødselsdagen, lille prinsesse.
Det har taget mig lang tid at finde dig, men her er du.
Og nu du er blevet 16 år, er tiden kommet, hvor du skal underkastes min forbandelse.
Rose...
Rose!
Du må ikke røre ved den.
Jeg vil ikke lade nogen komme i vejen for hendes død.
Jeg glæder mig, til at se dit ansigt, når jeg overlader dig, din datters livløse krop.
Rose.
Vågn op, Rose.
Vågn op.
Du godeste, det er jo forfærdeligt.
Jeg havde ingen anelse.
Jeg forstår ikke, hvorfor du opsøgte hende.
Jeg ville vide, hvad hun var så bange for.
Hvad dælen taler du om?
Du så hvad der skete i elevatoren.
- Og jeg har hørt ting. - Ting?
Du taler vel ikke om spøgelser?
Hvis du ikke har noget imod det, vil jeg skrive et brev til Susan's familie.
Ved du hvem Charlotte er?
En af pigerne, Maggie, taler om...
Frøken Nichols.
Maggie er en meget speciel pige, som du sikkert har bemærket.
Hvis hun vil lade fantasien løbe, så lad hende. Men er du ikke lidt for gammel til det?
- Jeg mener nogen må tage et ansvar. - Ansvar?
Få mig ikke til at grine. Jeg ved nøjagtigt hvem du er, Frk. Nichols.
Du er udemærket klar over, at jeg gennemgik din journal inden du blev ansat.
Få mig ikke til at fortryde din ansættelse.
Nå allesammen, kunne I lide den?
Så er det sengetid, kom så.
Jeg nægter at tro det. Maggie uden Hr. Søvnig.
- Ved du hvad jeg tror? - Hvad?
Jeg tror prinsen reddede hende, fordi han var forelsket.
- Det tror jeg også. - Det er derfor, han kysser hende.
Men det skal være kærlighedskys.
Et kærlighedskys?
Hvordan ved man at et kys, er et kærlighedskys?
Når det er på munden.
Er Simon kommet tilbage?
- Du må ikke røre ved hende, Amy. - Stille, Maggie.
Hvad sker der?
- Du kan spørge børnene. - Jeg har spurgt. De så kun dig panikke.
- Der er ikke noget at sige til, de var bange. - Der skete noget på den stue.
- Hvorfor tror du ikke på mig? - Det gør jeg også.
- Men der må være en fornuftig forklaring. - Maggie sagde hun så hende.
Maggie er et barn. Hun har sikkert set hende.
- Der var noget under det lagen. - Nu må du tage dig sammen.
Børnene har det godt nu. Så hvis der ikke var andet...
- Nej, det er fint, tak. - Jeg er nedenunder så.
Hvis du vil, kan jeg tage resten af...
- De der hjælper nok ikke meget. - Hvad ved du om det. Du kender mig ikke.
Nej, det gør jeg ikke. Men jeg ved hvad du har været igennem.
Folder fortalte det. Det var en fejltagelse.
En fejltagelse?
Det var det jeg skulle have sagt. Sagt til hans mor at det var en fejltagelse.
Det var skide forsømmelse! Det var skide...
...forsømmelse!
- Du skal ikke røre ved mig! - Gud ved, det er et hårdt job.
Det kan være hjerteknusende.
Og vi laver alle fejl. Jeg har lavet min del. Men man bliver nødt til at komme videre.
Nej, du skal ikke fortælle mig, hvordan jeg skal have det, okay?
Jeg siger bare, det måske er det du frygter. At du vil komme til at lave en ny fejl.
Det er første gang du arbejder, siden det skete.
Det er helt naturligt, at du endnu ikke er kommet dig over det.
Antyder du, at jeg har opdigtet det hele? At jeg har mistet forstanden?
Jeg siger, at du måske overbeskytter børnene, fordi du er bange.
Måske for dig selv? Jeg ved det ikke. Det er det jeg prøver at finde ud af.
- Tro det eller ej, men jeg prøver at hjælpe. - Gå af helvede til.
Det er meget flot. Hvad forestiller det?
Jeg er bange for at han ikke svarer dig. Adam er autist.
Han er ikke rigtig klar over vi er her.
Fader Tom ringede, og sagde at du nok ville kontakte os.
Det ligner ikke "tvivlende Thomas", at skubbe folk i vores retning.
- Han sagde, at I havde talt med Susan. - Susan opsøgte os, for et par uger siden.
Det gør mange, når de er bange eller søger svar. Men det er ikke så enkelt.
Ved De, hvad livet er, Frøken Nichols?
Det er ikke andet end en rejse, mellem to verdener.
Vores, de levendes verden, og Deres, de dødes verden.
Forstår De, de to verdener er delte.
Dem i vores verden, kan ikke se de andre. Hvor meget vi end gerne ville.
Vi må ikke se, ikke endnu.
Men der findes dem, der når de er på grænsen til den anden verden, får et glimt af den.
Af ting som er nær vores verden.
Susan var på grænsen. Hun var døende.
Derfor kunne hun se.
Charlotte...
Jeg er bange for, at der er noget fra den anden verden på det hospital.
Der af en eller anden grund, står på grænsen til vores verden.
Noget der ikke accepterer, eller forstår, at det er død.
Nogen der er død på sygehuset?
Det betyder ikke noget hvor de er døde. Heller ikke hvor de boede.
Det er meget enklere end som så.
De bliver helt enkelt i nærheden, af det de elskede.
Det er det, der holder dem her.
Det lader til, at han opdagede dig alligevel.
Han har aldrig givet nogen en gave før.
Der er en anden, som hævder at kunne se hende.
Jeg ved det. Susan nævnte det.
Den lille pige behøver din kærlighed. Hun har virkeligt brug for den.
Træk vejret roligt, sådan ja.
- Åh Amy. Folder har spurgt efter dig. - Hvad er der galt?
Maggie...
- Lige et øjeblik. - Det er okay, hun er stabil nu.
Hun fik et nyt angreb.
På det sidste, er de kommet oftere.
- Hvordan har du det? - Fint, tak.
- Jeg parkerede den udenfor. - Tak.
- Roy? - Ja?
Kan du huske de børn, du fortalte mig om, dem der snakkede om Charlotte?
Jeg har brug for endnu en tjeneste.
Jeg ved ikke om vi burde gøre det her. De filer, er hemmelige.
- Det er jeg ligeglad med. - Okay.
Dem vi leder efter, tror jeg...
Marvin Jones. Det er flere år siden.
Han snakkede ofte om hende. Jeg kan stadig huske ham.
Han var en rigtig hjerteknuser. Han døde på operationsbordet.
Eveland Thomas. Tilbage fra 80'erne.
En rigtig engel. Hun plejede at kalde hende en "usynlig ven".
- Glem det. Det spiller ingen rolle. - Amy?
- Amy, hvad er det der foregår? - Jeg ved stadig ikke.
Jeg vil stille dig et spørgsmål, og du skal svare helt ærligt.
Lover du det?
Det er om Charlotte.
Har du virkeligt set hende?
IKKE RØRE
IKKE DINE
Vi kører nu.
- Hvordan har børnene det? - De er med Helen.
- Det virker ikke til de har opdaget noget. - Det er også for det bedste.
- Hvad med Maggie? - Hun har det fint. Hun er tilbage på stuen.
Hun er mere afslappet hos de andre.
Hvad nu?
Hvordan vil I forklare det her? Manden er død!
Ingen kan forklare hvad der foregår. Og hvad med Simon, og alt det andet?
Jeg vil skide på, hvad du mener. Vi er nødt til, at få børnene væk herfra.
- Der er noget ondt... - Så er det nok.
Vi er alle bekymret over hvad der er sket. Vi gør alt vi kan. Så tag dig sammen.
Måske var det en fejl at ansætte dig.
- Hold da kæft. - Amy. Amy!
- Hvad? - Det hjælper ikke noget at hade allesammen.
Hvad skal jeg så gøre? Fylde mig med piller, og lade som ingenting. Ligesom I andre gør?
Løbe min vej, ligesom Susan? Nej, Robert. Det vil jeg ikke.
Jeg svigter ikke de børn. Ikke igen. Den fejl begår jeg ikke igen.
Helen?
Sådan noget møg, hva?
Alt var dejligt, da jeg tog hjemmefra. Men nu...
Se, det styrter ned.
Det regner altid her. Jeg vil ønske, at jeg var blevet i Madrid.
Jeg har ingen paraply, og jeg skal gå hjem. Jeg gider ikke at vaske min skide uniform.
Helen, for himlens skyld. Forstår du ikke hvad der er sket? Roy er død!
Du vidste det. Susan fortalte dig det, ikke sandt?
- Susan var gal. - Nej, det var hun ikke.
Hold op med at lade som om alt er normalt. Det hjælper os ikke.
Vær nu sød, at dække for mig.
- Er du sikker? - Ja.
Jeg har det godt. Dr. Kerry sagde, at jeg var rask nok til at komme op.
Dér.
- Hvordan ved du det? - Susan fortalte det.
Maggie, du bliver nødt til at gå i seng. Vær nu sød, du er stadig ikke rask.
Vær nu sød. Gå.
Løb, Amy!
Løb.
- Gå ind i din seng. - Hvor helvede har I været?
- Hvor er Folder? - Hun tog hjem.
- Amy, hvor er Hr. Søvning? - Maggie, gå nu ind i seng.
- Amy? - Bare bliv her.
For fanden Robert. Se på hende.
Det er bare et billede, Amy.
- Mange piger hedder Charlotte. - "Den mekaniske pige".
Vær nu sød.
Der er ingen Charlotte.
Hvor er Roy's filmfremviser?
Hvad er det her? "Osteogenesis Imperfecta".
Brittle knogle skørhed.
Det er temmeligt sjældent. Det er en slags knogle mutation,
som får knoglerne til at opløses. Knoglerne bliver ekstremt skrøbelige.
Man vidste bestemt ikke meget om det dengang. Metoderne var meget primitive.
Sindssyge var meget almindeligt i disse tilfælde.
Smerten blev til vrede.
Jeg ved ikke hvordan, men den lille pige er her stadig.
- Vær nu sød. - Nej, Maggie havde ret. Hun så hende.
Og det gjorde Susan også. Det var derfor, hun rejste.
Okay, men hvorfor lige dem? Det giver ingen mening.
Susan var døende.
Man skal være døende for at kunne se. Og det var hun.
Og Maggie...
...du ved.
Tænk over det. Tænk på alt det der er sket.
Hun vil have at alle skal lide, som hun selv gjorde.
Det er derfor hun ødelægger ting. Hun er fuld af vrede.
- Det sker igen. - Det er fyrre år siden. Hvorfor nu?
Jeg ved det ikke.
Men jeg ved, at hun er her.
Det er så grotesk. Du kan ikke forvente, at jeg skal tro på det.
- Jeg har også set hende. - Hvad?
Hun var der.
Lige for øjnene af mig.
Okay, lad os komme ud herfra.
Jeg ringer til St. James. Marcus er der.
Jeg siger det er en nødsituation, så kommer de og henter os.
Gå ovenpå til Helen, og gør børnene klar. Vi tager afsted.
- Hvad sker der? - Afsted.
Satans. Der er ingen signal.
- Det må være stormen. - Pis!
Folder bor nede ved stranden. Jeg kan bruge hendes telefon.
Nej, Jeg går.
- Kom så børn, tag jeres jakker på. - Skal vi afsted?
- Skal vi med helikopteren? - Nej ikke med helikopteren. Ikke i aften.
Emma, kom her.
- Helen. - Kommer skat. Jimmy?
- Hvad fanden sker der? - Jeg ved det ikke.
Hun er ved at blive sur.
Helen. Richard hyperventilerer. Han skal bruge en mobil respirator.
Prøv i kælderen. Der er måske stadig en.
- Jeg er tilbage om lidt. - Jeg tager lige den her ud.
Hvad laver du her? Hvorfor er du ikke hos børnene?
Vi må have dem væk derfra. Du må ringe til St. James og bede dem komme.
- Er du blevet vanvittig? - Vær nu sød.
Det er bare nålen, der brækkede. Jeg skal nok få den ud, okay?
Gå tilbage!
Gå tilbage, sagde jeg!
Sådan. Jeg fik den.
Det er "glas" pigen.
Du burde have fundet en løsning. Du burde have lyttet til mig.
Hvordan kan du forvente at... ...det hele er så absurd.
Jeg var lige kommet hertil da det skete.
Det var en skandale.
- Hvad fanden snakker du om? - Sygeplersken.
- Hende, der tog sig af pigen. - Hvad skete der?
Jeg ved ikke præcist. Pigen begyndte at komme sig.
Hun skulle flyttes til et andet hospital, men så fik hun et pludseligt tilbagefald.
Det kom bag på os allesammen, indtil vi forstod hvad der var sket.
Hvad?
Sygeplejersken var tilsyneladende, skyld i barnet brækkede benet igen.
Hun ville ikke have hun skulle flyttes. Hun var blevet besat af hende.
Efter en undersøgelse, blev hun fyret.
Hun kunne ikke klare tanken om at, være væk fra børnene.
- Også skete det. - Hvad gjorde hun?
Hun kvalte hende.
Hun tog barnets proteser på, og kastede sig ned i elevatorskakten.
Du kan ikke forestille dig påstyret.
Man snakkede om at lukke hospitalet.
Til sidst aflukkede man bare anden sal, også blev det hele glemt.
Kom nu, kom nu.
- Helen. - Amy, Hvor har du været?
- Er alle klar til at tage afsted?
Pånær Richard. Matt gik ned i kælderen, efter en mobil respirator.
- Bliv hos Richard, hvor er Robert? - Jeg ved ikke hvor Robert er!
Jeg ved ikke hvor nogen er!
Få nu bare børnene ud herfra, og hold jer samlet.
Amy.
Matt?
Amy.
- Robert. Hvor har du været? - Det er ikke hende.
Pigen hed Mandy Phillips. Det hele står her.
Hendes sygeplejerske hed Charlotte Rivers.
Hun er anderledes. Hun er mekanisk.
De bliver helt enkelt i nærheden, af det de elskede.
- Det er derfor det begyndte nu. - Hvorfor?
Hun brækkede pigens ben, så de ikke flyttede hende.
Nu gør hun det samme igen.
Hun har været her i al den tid, fordi hun har brug for børnene.
Kom så, nu går vi.
- Det betyder at hvis vi flytter... - Vi er nødt til at blive her.
Kom så!
Helen!
Hvad?
Det skal nok gå.
Hun vil ikke lade dem gå. Jeg holder dem her.
Kom nu.
Hurtigt, løb!
- Helen, nej. - Hvad?
- Gå tilbage! - Få dem tilbage!
- Vi skal ud herfra. - Helen, du må stole på os.
- Vi tager måske fejl? - Nej.
Vi er nødt til at evakuere jer.
- Robert! Gør noget! - I må ikke fjerne børnene herfra!
- Nej! - I skal ud herfra.
Jeg er den ansvarlige læge her. Og jeg siger at de børn er i stor fare.
- Hvor er respiratoren? - Derhenne.
Vent lidt.
- Hvorfor sker der ikke noget? - Jeg ved det ikke.
- Jeg forstår det ikke. - Måske er det i orden.
Jeg tager ham nu.
Dr. Kerry, vær nu venlig.
- Hvor er Maggie? - Jeg kan ikke finde hende.
Hvor er Maggie?
Helen! Hvor er Maggie?
Hun ville hente sit tæppe.
- Ovenpå. - Hvad?
Det er derfor hun ikke gør noget.
Hun har Maggie.
Maggie!
Amy!
Jeg ville hente Hr. Søvnig.
Det er okay. Det gør ikke noget.
Hun vil ikke lade mig gå.
Det er okay, Maggie. Stå helt stille.
Det skal nok ordne sig.
Nu skal du høre efter. Du bliver nødt til at blive her.
Det skal nok ordne sig.
Hun skal nok tage sig af dig. Hun er meget sød.
- Nej, Amy. Vær nu sød. - Du bliver meget lykkelig.
Hold fast i Hr. Søvnig. Så hårdt du kan.
Vi har fundet en mand i kælderen. Han har flere alvorlig knoglebrud
Han er stadig i live.
Maggie...Nej.
Amy!
Hun er...Hun er død.
Jeg sender nogen, der kan hjælpe dig.
Det er ligemeget nu. Det er slut nu. Børnene er...
...borte.
Der er ikke noget der holder hende tilbage.
Hun er væk.
Jeg så hende.
Jeg skal dø.
Jeg er ligeglad med hvad du så. Jeg skal nok få dig ud herfra.
- Hun har mistet meget blod. - Vi skal bruge tre enheder.
Hun trækker ikke vejret.
Klar?
Der er ingen reaktion. Begynd med 200.
Hold jer fri, tak.
360, og hold jer fri, tak.
Hjertemassage.
Kom nu, Amy.
Kom så, Amy. Kom tilbage.
Det er nyttesløst.
Genlader 360.
Fri, tak.
Hun er død.
Genlader 360.
- Lad nu være? - Flyt dig!
Genlader 360. Og fri.
Ved du hvad jeg tror?
Jeg tror at... ...en prinsesse,
behøver et kys for at blive reddet.
Et kærlighedskys.
Fri, tak.
Amy?
Hvordan har du det?
Du har besøg.
Vi så hvad der var sket i fjernsynet.
Lægen forklarede, hvad der var sket med dig.
- Du har været meget heldig. - Hvorfor?
Du er her stadig.
Hvorfor så jeg hende?
Det burde jeg ikke have gjort.
Nogle gange er det bedre ikke at spørge.
Jeg tror hun skal hvile sig nu.
Farvel.
Har der været andre her?
Ikke så vidt jeg ved. Hvorfor?
Amy, du må ikke bebrejde dig selv, denne gang.
Pigen behøvede dig.
Du var der hele vejen.
Og det vidste hun.
Jeg ved det godt.
Gå ikke for langt væk.
Det betyder ikke noget hvor de døde.
Heller ikke hvor de boede
Det er meget enklere end som så.
De bliver helt enkelt i nærheden, af det de elskede.
Det er det der holder dem her.
Og intet andet.
Dansk oversættelse af: Aalykke